Baggrunden

Baggrunden for den franske revolution
Benjamin Franklin besøgte i 1776 det franske hof, for at finde støtte i Uafhængighedskrigen mod England. Den franske konge, Ludvig 16. ville hellere end gerne støtte ham, ikke for at støtte deres kamp for frihed, men for at få ham på hans engelske rival. Krigens omkostninger blev store for Frankrig og de måtte tage store statslån. I 1788 gik halvdelen af statens indtægter til afbetaling af lånet. Adelen og gejstligheden ville ikke give væsentlige bidrag og derfor indkaldte kongen til en stænderforsamling for at få en større folkelig opbakning. De adelige holdt stærkt fast i deres rettigheder såsom skattefrihed og eneret til højere embeder. De ville heller ikke opgive deres ret til at jage på bøndernes marker og bøndernes pligt til at benytte den adeliges mølle.

Stænderne indsamlede breve med klager og ønsker (cahiers de doléances) fra deres valgkredse. I brevene var der krav om større indflydelse til stænderne. 1. og 2. stand forsvarede deres rettigheder og 3. stand ønskede et voldsomt angreb på privilegierne.

//Kongen skal forbyde godsejere at forpagte flere gårde ud til den samme forpagter, da dette får mange urimelige følger. Storbønder med flere gårde holder færre køer - derfor bliver der mindre kød, mælk, smør og gødning, og jorden bliver dyrket dårligere. De fattige bliver arbejdsløse, da der bliver brug for færre karle og tjenestefolk.// Grundbog til historie 2, s. 40 tekst 8: Klagebreve fra franske bønder.

Alle stænderne mødtes d. 5. maj 1789. 1. og 2. stand havde 300 repræsentanter og 3. stand havde 600. Kongen tildelte hver stand en stemme, som skulle forhandle rettigheder med de andre stande. 3. stand var imod denne idé og brød med stænderforsamlingen, for at oprette deres egen forsamling, som de kaldte Nationalforsamlingen. Efter bruddet med stænderforsamlingen, holdt de møde i en gammel sportshal og svor at de ikke ville skilles før Frankrig havde fået en ny forfatning. Kongen accepterede efter nogle dage at stænderforsamlingen skulle være med til at forhandle Frankrigs nye forfatning uden enevælde.

Johanne, Sally og Minella