Rigets+indretning

Romerrigets indretning
Den sene republik i perioden 146 f.Kr. - 40 f.Kr. var det politiske styre identisk med systemet fra den gamle republik (se samfundsopbygning op politisk system). · Senat · Folketribune · Folkeforsamling

Efter de puniske krige blev Roms overklasse, især nobiliteten, styrket yderligere økonomisk. Størstedelen af krigsudbyttet fra de mange krige gik til dem. Embedsmændene I provinserne fik gode muligheder for at berige sig selv på bekostning af de lokale bønder – de kunne lidt gøre hvad de ville.

Rigdommene blev typisk investeret i jord, og flere godser opstod. De blev som regel drevet af slavekraft, og det medførte billig korn. Kornet blev importeret til øvrige italiske byer, som blev indrettet med henblik på at producere vin, bomuld og korn.

De lavere sociale lag i Rom var nødt til at være fast tilknyttet en stormand, som kunne sikre dem juridisk og økonomisk bistand. Til gengæld for dette støttede bonden sin stormand politisk og eventuelt som soldat i hans private hær. I modellen nedenfor kan man se hvordan dette forhold, patron-klientforholdet fungerer. Der er en patron øverst, som har flere klienter længere nede, som så igen er patroner for nogle andre osv. Man er moralsk forpligtet til at kunne beskytte sine klienter, og dette blev taget seriøst. Når man indgik et sådan forhold, var det for livstid. (Knud Helles, Romerriget s. 38)



Model: Skydsgaard, Erik (1967). »Partidannelser i den sene romerske republik«, Historisk Tidsskrift, 12:2, pp. 394-407.

Fordi Rom nu var den førende magt i Middelhavet, udgjorde ridderne også en overklasse. Denne arbejdede sammen med senatets overklasse, nobiliteten, om at udnytte bønderne så meget som muligt. Da bønderne ofte var værnepligtige soldater, blev deres jord forsømt mens de aftjente værnepligten og derfor ikke var hjemme. Bønderne var nødt til at tilslutte sig stormændene når de kom hjem, som kunne beskytte dem og give dem arbejde, imod at stemme på ham og støtte ham politisk.

Forbundsfællerne var dem der havde en militær aftale med Rom – de måtte styre sig selv men stille militær ti rådighed. Det blive de her trætte af, fordi de ikke fik noget økonomiske udbytte af det.

Al udbytte gik til Rom; senatsklassen og ridderklassen.

Kilde: Knud Helles, "Romerriget", Columbus 1986. S 38-40

En interessant artikel omkring [|patron-clientela i moderne politik] men med et tilbageblik den romerske patron-clientela politik.

media type="youtube" key="p6kD0pFRJ2o?fs=1" height="385" width="640"

Dette kort viser Roms skiftende territorier.